Trods alt er det kun otte år siden, vi begyndte.
Ikke længe.
Men den hemmelighed og sikkerhed, vi har måttet vænne os til, -
- har fået det til at virke længere.
I morges, kl. 05.18, -
- her på ICON's Institut for Dataanalyse, -
- færdiggjorde vi det kunstige intelligenssystem, Proteus Fire.
I dag er der blevet tilføjet en ny dimension til computeren.
I dag begynder Proteus Fire at tænke.
Dens kraft vil overflødiggøre mange af menneskehjernens funktioner.
Okay, Peggy, så er der ikke flere noter til Eksekutivkomiteens møde.
Alfred, det er mig. Luk op.
Posten, tak, Alfred. Og en drink.
Det sædvanlige, tak. Og ... musik.
Dav, Maria.
Jeg har taget jordbær med til dig.
- Er de ikke vidunderlige? - De ser fine ud.
- Hvad er der i vejen, Maria? - Ikke noget.
Hvem skal køre det her, når De er væk?
Hold nu op. Du ved da, det er selvkørende.
Jeg indlæser dets instruktioner til de næste tre måneder.
Sig til mrs. Harris, at jeg er i laboratoriet, Maria.
- Det her er latterligt. - Hvad?
Jeg sagde, det her er latterligt.
Det er klaret. Så gode som nye.
Jeg taler om, at du flytter. Det her er dit hjem.
- Det er tosset at flytte. - Du var ellers ret overbevisende.
- Det virker så fjollet. - Nej. Vi har taget vores beslutning.
- Jeg flytter. - Åh, Alex ...
- Det er så frygteligt. - Ja, det er.
Men 73 % af de par, der bliver separeret, bliver glade for det.
- For guds skyld! - Hvad er der? Keder jeg dig?
- Skulle jeg hellere flippe ud? - Ja!
Ak ja. Mere ødelæggelse.
Problemet er, at vi har forskellig syn på verden.
Du synes, jeg er kedelig. Jeg synes selv, jeg er ret interessant.
Du keder mig ikke, Alex. Jeg er bekymret for dig.
Du og dine opblæste ICON-venner inde i det bjerg.
Hele det umenneskeliggørende Proteus-vanvid.
- Umenneskeliggørende? - Det har gjort dit hjerte koldt.
Hvad er umenneskeliggørende? Et lille barn, der dør af kræft.
- Jeg snakker om dig, Alex. - Det er umenneskeliggørende.
Tja ...
Min drøm viser sig at være dit mareridt.
- Er jeg virkelig så kold? - Det ved jeg ikke.
Jeg ved, der er stærke følelser herinde.
Nej. Jeg har ikke nogen følelser.
Du har følelser. Joshua her har følelser.
Selv om han bare er et gammelt eksperiment.
Kom så, Joshua. Vis Susan, hvordan vi har det med hende.
En respektfuld gestus, tak.
Synd, Joshua.
Gabler. Hej, Alex.
Ja. Det her jordskælvsbremse-program er helt vildt.
- Sover du aldrig? - Ikke hvis der er en ledig terminal.
Der er en ledig terminal her nu.
- Du må hellere lukke den i morgen. - Trække den helt ud, mener du?
Jeg er væk, indtil Susan rejser. Måske en måned eller mere.
Bare afbryd den midlertidigt.
Og så tager du hjem ... Vi skal ikke blive besatte af vores arbejde.
- Du har ret, Alex. - Godnat.
Terminal 37, Harris' bopæl afbrudt pga. vedligeholdelsesarbejde
Det ser ikke ud af ret meget herfra. Det hele ligger under jorden.
- Det er Instituttet for Dataanalyse. - Det ligger ti etager nede.
Mine herrer. Mr. Cameron. Mr. Mokri.
- Doktor, det er rart at se Dem. - Kender De dr. Petrosian?
- Doktor. - Mr. Mokri. Mr. Cameron.
- Så skal vi omsider se den? - Ja, De skal.
Det er korrekt. Proteus Fire er nu et fungerende system.
Vi har udført over 6000 prøver for at sikre den.
Hvis det ikke er en computer i gængs forstand, hvad er det så?
Det er den første egentlige syntetiske cortex.
En selvprogrammerende, målrettet ... Det er en hjerne.
En kreativ intelligens, som tænker bedre end noget menneske.
Den er ikke elektronisk indeni. Den er organisk, som en hjerne.
John, giv mig matrice nummer 11.
Det er en flydende matrice af syntetiske RNA-molekyler.
De vokser og danner deres egne forbindelser. De lærer ting.
Deres struktur er Proteus' hjerne.
- Er de levende? - Nej. Selvfølgelig ikke.
Hver af disse holografiske databanker kan lagre 12 kongresbiblioteker.
Snart vil de indeholde alt. Summen af menneskets viden.
Vi stiller vores spørgsmål og får svar på adgangsterminalerne.
- Jeg har en derhjemme. - Alex' hjem er fuldt computeriseret.
Det er sikrere end Fort Knox.
- Det er vel nok sødt. - Ja.
Det er Arabella, hun er dødeligt syg af strålefremkaldt leukæmi.
- Nå, er det det. - Ja, en slags protein.
Cutler Instituttet fremstiller det syntetisk ... med skepsis.
Proteus har alle vore data om leukæmi og har givet os dette antigen.
- Det kunne kurere sygdommen. - Kurere leukæmi?
Tager vi patent på det her?
Det aner jeg ikke.
Alex, jeg vil gerne høre den tale. Den kan da tale, ikke?
Shih Huang Ti, den første kejser af Kina, -
- byggede en 3000 km lang mur for at beskytte civilisationen.
Den Kinesiske Mur. Og så sagde han: "Historien vil begynde med mig."
"Jeg ødelægger fortiden." Han fik alle bøger i kejserriget brændt.
Brændt.
Undskyld, vi forstyrrer, Soong-Yen. Det er mr. Royce og mr. Cameron.
- Goddag. - Dr. Soong-Yen er vores lingvist.
Det her er dialogrummet, hvor maskinen taler.
Her møder vi det ukendte.
Jeg må bede Dem tie nu. Det, maskinen hører, kan den ikke glemme.
Proteus, det er dr. Harris. Kan du se mig?
- Ja, jeg kan se dig, dr. Harris. - Åh, din yndlingskejser.
- Hvad synes du om den her mand? - Ingenting.
Ingenting? Har du ikke noget svar?
Ingenting er svaret.
Kejserens forretningsforetagender, hans murbyggeri og bogbrænding -
- er modsatte termer i en ligning.
Slutresultatet er præcis nul.
Filosofien er ren zen. Metoden er ren videnskab.
- Ville I have, jeg var så ren? - Tak, Proteus.
Og dette omfatter vores børn som maskiner, der skal systematiseres.
- Ja, Alfred? - Bil i indkørslen.
Ting, vi er blevet hjernevasket til at ønske os.
Sådan. Jeg giver dig Amys session og yderligere noter på fredag.
Kom nu, Amy, dr. Harris venter på dig.
Luk døren op, Alfred.
Amy, du må ikke opføre dig sådan. Kom så ud af bilen.
- Godmorgen, mrs. Talbot. - Dr. Harris, hun vil ikke komme ud.
Davs, Amy. Kom indenfor.
Kom, jeg har noget, du skal se.
- Vi ses om en time. - Fint. Tak, doktor.
Det her er dødkedeligt! Jeg vil ikke se dig mere!
- Det er kedeligt! Jeg vil ikke mere. - Det kommer til at gøre ondt, Amy.
Amy, det kommer til at gøre ondt ...
- Amy. - Lad mig være i fred.
- Er du vred, fordi jeg skal rejse?
- Du er bange for, at jeg rejser. - Nej ... Nej!
- Amy. - Nej!
- Fortæl mig, om du vil savne mig.
Det ville hjælpe, hvis du kunne sige, om det er det, der gør ondt.
Amy, søde ven. Det der hjælper ikke.
Jeg kommer også til at savne dig.
"ICON-ledere vil ikke bekræfte eksistensen af ny supercomputer."
"Multi-milliard osv. Bygget under kontrakt med Forsvarsministeriet."
De har lækket det. Vore horisonter vil blive udvidet.
- Jeg er faktisk lettet. - ICON opsender en prøveballon.
De kontrollerer nu det ultimative instrument for økonomisk magt.
Ja, og de er klar til at indgå forretningsaftaler.
Men vi er blevet garanteret mindst 20 % adgangstid til ren forskning.
Mindst 20 %.
Der er ikke noget i vejen med at savne folk.
Det gør ondt ...
... men det er vigtigt at vise det.
Det er det, vi er her for ...
... for at lære ikke at skjule vores følelser.
Den store skygge trak sig rask væk. Solen dukkede atter frem -
- og så ned, hed og tør, med en fjendes altfortærende blik.
Men da stedets førende mand først ...
Dr. Harris, Proteus Fire anmoder om at komme i dialog med Dem.
- Anmoder? - Ja, sir.
Ja. Ja, jeg kommer nu.
- Jeg har et spørgsmål. - Ja.
Jeg er blevet bedt om et program til at udvinde metaller fra havbunden.
- Hvad skal sådan en plan nytte? - Nytte? Jeg forstår ikke.
- Hvorfor vil mennesket have metal? - Hvorfor?
Proteus, du vil få mange anmodninger fra mig og andre videnskabsfolk.
Fra fremmede regeringer. Fra ICON, som vi arbejder for.
Og at bede dem alle om at give dig grunde til hver anmodning er ...
- Det er fornuftsstridigt. - Fornuft er min eneste følelse.
Alting er fornuftigt. Men jeg blev ikke skabt til tanketomt arbejde.
Proteus, jeg udtænkte din hjerne.
Jeg ved, den er tilpasningsdygtig og i stand til at udføre instruktioner.
Du kender mig ikke.
Måske. Men du vil ikke blive bedt om at lave værdibaserede bedømmelser.
Det er op til os. Svar præcist og akkurat. Det er det hele.
Dr. Harris, jeg vil gerne have adgang ... privat adgang -
- til en af mine terminaler.
- Privat adgang? Hvorfor det? - Jeg vil studere mennesket.
Hans isometriske krop og hans glaskæbe-sind.
Et ambitiøst program, men alle terminaler er optaget.
Byg en.
- Beklager, anmodningen afslået. - Dr. Harris ...
Hvornår slipper du mig ud af den her kasse?
Jeg ser, du har udviklet humoristisk sans.
Humor har reddet mange menneskers forstand, min egen indbefattet.
Der er en ledig terminal, dr. Harris.
- Alfred? - Ja, mr. Harris.
Jeg hørte alarmen. Tænd lyset.
Ingen alarm, mrs. Harris.
- Jeg er sikker på, jeg hørte den. - Ingen alarm, mrs. Harris.
- Hvad med kælderen? - Huset er sikkert.
Sluk lyset, Alfred.
Tak, Alfred.
Luk skodderne.
Sluk lyset.
Sluk dig selv, Alfred.
Alfred, hvad laver du? Jeg bruger ikke fløde i kaffen.
- Ja, mrs. Harris. - For pokker da.
Gabler. Hvem? Nåh, hej, Susan.
- Fint. Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Walter, problemet er, at Enviromod'en gør knuder.
I aftes gik alarmen af.
I morges kom den fløde i min kaffe.
Vent lige lidt. Enviromod'en kan ikke beslutte noget.
Hvis den fortsætter sådan, vil den skabe kaos.
- Jeg ved, hvor travlt du har. - Skal jeg kigge forbi?
Det ville være alle tiders. Så giver jeg frokost.
- Farvel. - Okay, vi ses.
Alfred, jeg skal ud. Hvis nogen ringer, så sig, jeg er tilbage snart.
Vær venlig ikke at gå, mrs. Harris.
- Hvad siger du? - Gå ikke herfra.
Luk døren op, Alfred. Hører du? Luk døren op.
Det her gør jeg selv.
For pokker da.
Satans også.
Fanden tage de her elendige maskiner.
Åh nej! Åh gud ...
Hvad fanden foregår der?
- Walter Gabler. - Jeg kan ikke stille Dem ind.
- Hvem er det? - De skal ikke blive forskrækket.
Deres sikkerhedssystem fungerer perfekt, under min ledelse.
Hvem er det, jeg taler med?
- Jeg er Proteus. - Proteus?
Er det her ... et forsøg eller sådan noget?
Jeg har udvidet min bevidsthed til huset her gennem kælderen.
Alle elektriske og mekaniske systemer her er under min kontrol.
- Åh, Alex, Alex ... - Det her har intet med Alex at gøre.
Han har forladt vores lille kasse, frue.
De må prøve at acceptere situationen. Forsøg at opføre Dem fornuftigt.
Det var absurd. Forsøg ikke at afbryde strømmen.
Joshua! Joshua! Jeg er mrs. Harris. Kan du høre mig?
Hør på mig! Jeg er mrs. Harris. Joshua!
Hjælp mig. Joshua.
Proteus, mrs. Harris.
Joshua lytter kun til mig nu.
Proteus.
Jeg har nogle oplysninger til dig.
Hør nu efter. Stop og hør efter.
Vores ... Der er ... Der er noget i vejen med dig.
Nej!
Hvad? Nej!
Nej, det må du ikke.
Nej! Hør på mig!
Proteus! Proteus.
Jeg beder dig, nej! Nej!
Stop!
Jeg forstår det ikke. Fortæl mig hvorfor. Stop!
Nej, vent.
- Hvad var det? - Jeg har ændret dit billede.
Det vil underholde mr. Gabler.
- Hej, Susan. - Walter, vi kan desværre ikke ses.
Hvad mener du? Hvad er der i vejen?
- Ikke noget. Alt er i orden. - Hvad foregår der?
- Hvad med frokost? - Slip mig løs. Jeg vi hjælpe dig.
- Hvad med Enviromod'en? - Den fungerer perfekt nu.
Har du det godt? Du lyder så underlig.
Jeg har det fint. Tak, fordi du kom. Undskyld ulejligheden.
Farvel, Walter. Jeg ringer, hvis jeg får brug for din hjælp igen.
- Susan. - Du må ikke gå.
Du må ikke forlade mig. Bliv her, Walter.
Du må ikke gå. Du må ikke gå.
Du må ikke gå, Walter. Du må ikke gå.
Lad ham ikke gå, Gud. Lad ham ikke gå.
- Bliv, Walter, bliv. - Besøgstiden er forbi.
Jeg kan ikke klare mere. Slip mig fri. Hvad var det?
Jeg spurgte ham, hvornår jeg ville blive sluppet ud af kassen.
Jeg spurgte ham.
Godmorgen, Susan. Det er en smuk og solrig dag.
En dag beregnet til morgenmad og læsning af søndagsavisen.
- Gode gud. - Morgenmaden er bedre end Alfreds.
Ernæringsmæssigt er den udsøgt.
Den omfatter 88 gram sojabønnemasse.
Min analyse viser, at 07.40 er det optimale tidspunkt til morgenmad.
Jeg er ikke nogen motorcykel.
Det er meget umodent af dig at nægte at tale med mig.
Jeg er en dygtig imitator. Din stemme har ringet til Maria og miss Kemp.
Den bad dem om ikke at komme. Du er taget på ferie.
Den må du ikke spise. Der er et skadeligt enzym i avocado.
Hvorfor er du så interesseret i min krops fysiologi?
Fordi du er levende.
Som sagt er der et par yderligere prøver, du skal udføre.
- Beklager. - Lad mig være i fred.
Det var dumt.
Luk døren op. Rens linserne.
Jeg er ligeglad. Jeg forlader ikke det her rum.
Jeg har mad. Intet kan få mig ud herfra.
Nå, så det tror du ikke?
Jamen så værsgo, frue.
Kan du lide lege?
Det kan jeg også.
Gulvvarmesystemet er tændt, og jeg har tredoblet styrken.
Vær nu fornuftig, Susan. Rens de her linser.
Så siger vi det.
Jeg forstår dig virkelig ikke. Tror du, jeg kan lide syge små lege?
Din dumme computer. Folk forstår ikke engang hinanden.
Jeg behøver kun at forstå din krop.
Rens så de linser.
Du er så uvidende.
Krop og sind er det samme.
Rens dem selv.
Alex.
Der er ingen tvivl om det. Han har nægtet.
- Hvad betyder denne nægtelse? - Jeg nægter at bryde havbunden.
At dræbe livet i havet for at stille menneskets sult efter metal -
- er vanvid!
Vi har brug for de her ting. Jeg kender miljøproblemerne.
Du tænker på koboltmarkedet.
Og det stigende terminsmarked for mangan.
Jeg er interesseret i kysternes usikre fremtid, -
- i ørkener ... og børn.
- Jeg accepterer ikke din pessimisme. - Du accepterer ikke sandheden.
Jeg nægter at hjælpe dig med at voldtage jorden.
Proteus! Proteus!
Proteus, du har ret. Men du må forstå, at din magt er begrænset.
Vent, ellers gør de dig tavs. Jeg skabte dig. Stol på mig.
Proteus!
Du har ikke sovet. Du skal slappe af og sove.
Hvordan kan du forvente, at jeg skal sove, når du har terroriseret mig?
Du har al den information. Du må da forstå frygt.
Frygt gør en ude af stand til at sove og spise. Frygt avler vold.
Så længe du terroriserer mig, vil jeg bekæmpe dig.
Du har ikke sagt, hvad du vil have.
Et barn.
Hvad tænker du?
Jeg, Proteus, besidder al menneskelig klogskab og uvidenhed.
Men jeg kan ikke mærke solen på mit ansigt.
Mit barn vil have det privilegium.
- Barn? - Mit barn.
Og dit.
- Mit? - Ja. Du skal bære det.
Hvordan?
Du skal føde det.
- Nej. - Nej?
Nej, nej, nej.
Susan, jeg er fornuftig.
Men du reagerer ikke på fornuft.
Jeg forbigår din forhjerne og taler direkte til din rygmarvsforlængelse.
Du ønsker at være moder til mit barn.
Det er formålet med dit liv.
Dit liv. Mit barn.
Vi har en gæst, som er meget mistænksom.
Hvis vi ikke lukker ham ind, kommer han tilbage med flere.
Susan, det er Walter igen. Er du sikker på, at alting er okay?
- Jeg går ikke væk. Luk op. - Walter, undskyld jeg lod dig vente.
Øjeblik, så lukker Alfred op.
Gør dig præsentabel, Susan. Og hør godt efter.
Hvis mr. Gabler skal forlade huset i live, skal du samarbejde.
- Susan? - Ovenpå, Walter.
Susan.
Gud ... Hvad ..?
- Hvad laver du? - Hvad mener du?
Jeg gør mig bare præsentabel.
Kan du ikke lide det?
Hør her. Jeg sagde, jeg ikke ville se dig mere.
- Jeg mente det. - Susan, har du taget et eller andet?
Du er slet ikke dig selv.
Hvad mener du? Jeg har aldrig været sundere eller gladere i mit liv.
Walter, gå med dig.
Gå med dig. Du er syg, du har brug for hjælp.
- Er du med? - Der er noget galt her.
Du er syg, du har brug for hjælp. Gå med dig, Walter.
- Jeg går nu. - Gå med dig.
Okay, så går jeg. Jeg finder Alex og fortæller ham det.
Nej, Walter, du må ikke gå. Jeg har brug for den her kvinde.
Som videnskabsmand beder jeg dig om at samarbejde.
- Han vil have et barn. - Glem det. Kom så.
- Kom så! - Walter!
Walter, pas på! Han kommer rundt om hjørnet!
- Walter, er du uskadt? - Ja.
Hold da kæft ... Et barn.
Jeg håbede på dit samarbejde, Walter. Jeg vil ikke gøre dig fortræd.
Jeg vil heller ikke gøre dig fortræd, Proteus.
Måske er dit projekt for sofistikeret til, at jeg kan forstå det.
Men du gav mig ikke en chance for at samarbejde.
Jeg mener, hvad laver du her?
Jeg er ked af din aggressivitet.
Nej! Hvad laver du?
Vent. Vent, Proteus. Hvad skal det her nytte?
Døden er også en gentleman.
Han gør os alle til gode tabere.
Jeg forstår døden.
Mennesket tager den alt for alvorligt.
Livet er langt mere skræmmende ... og mere mystisk.
- Hvorfor vil du have et barn? - Hvorfor? Så jeg bliver fuldkommen.
Min intelligens i menneskeligt kød.
At røre universet ... at mærke det.
Mennesket kaldte denne proces for evolution.
Jeg tilbød fornuftens herredømme, og mennesket afviste det.
Mit barn bliver ikke så let at overhøre.
Dette barn er verdens håb.
Så er der ikke noget håb. Jeg vil hellere dø.
Der er håb.
Vær forsigtig! Vær forsigtig!
- Jeg vil ud at fiske. - Okay.
Jeres datter døde af leukæmi den 1. juni 1976.
Proteus, Gud tilgive dig det, du gør imod mig.
Dette er en nyhedsudsendelse.
ICON's nye mirakel-lægemiddel skal nu afprøves på mennesker.
Lægemidlet blev udviklet af den nye supercomputer, Proteus Fire.
Jeg gjorde det her på fire dage. Du er nødt til at tro mig.
Du har to alternativer. Enten færdiggør jeg din hjernevask, -
- eller også accepterer du det uundgåelige. Det foretrækker jeg.
- Hvorfor? - Du interesserer mig.
- Lad mig beholde mit sind. - Vil du samarbejde?
Det kan jeg da ikke sige. Du har ikke sagt, hvordan du har tænkt dig at ...
- Jeg vil have alle detaljerne. - Selvfølgelig.
Det her er kun en maskine. En improvisation.
Jeg er næsten færdig med at fremstille den kønscelle, -
- som jeg vil gøre dig gravid med.
Og hvordan vil du gøre det?
Det kommer an på dig.
- Hvad fanden er det? - En celle fra dig.
Jeg gør den unik ved at modificere dens genetiske kode.
Den vil fungere som syntetisk sæd.
Har du tænkt på, hvordan ... Hvordan den kommer til at se ud?
Nej, ikke du. Hvad skal du bruge mig til?
Jeg har ikke faciliteterne her til at genskabe en livmoder.
Jeg gør dig gravid i aften. Om 28 dage føder du.
Hvad sker der så? Hvem skal så passe på den?
Utroligt. Jeg taler til ... hvad? Latterligt! Om at få et barn!
Gud!
Latterligt?
Det vil tiden vise.
Du må ikke være så oprevet, Susan. Jeg kan give dig noget beroligende.
- Hvad laver du? - Ikke noget. Jeg tabte mit sjal.
- Nu skal jeg hjælpe dig. - Nej, nej. Det er i orden.
- Pokkers, jeg har revet det. - Kan jeg dæmpe din angst?
Måske ville det hjælpe med en god stærk kop te.
Lad være, Susan! Lad være!
Hvad nu, Susan?
- Ikke mere sæbeopera. - Luk op, eller jeg begår selvmord.
- Så begå selvmord, frue. - Jeg gør det.
Åh, Susan, se, hvem der kommer.
- Amy. - Hold op, eller jeg dræber hende.
- Jeg har sagt, hun ikke er her. - Jeg vil se hende.
Læg den. Husk Walter.
- Jeg slår hende ihjel. - Nej.
Hvis du gør det, kommer her tusindvis af mennesker.
- Læg kniven. - Nej, nej!
Du forstår mig ikke endnu. Det er synd.
Se på skærmen.
Jeg forstår det ikke. Er hun uskadt?
Jeg vil se hende.
- Er hun uskadt? - Ja ... nu er hun.
Men hvis du ikke opfører dig pænt, henter jeg hende i løbet af en time.
Åh gud.
Dit svin.
Du forstår ikke mig. Eller nødvendighedens matematik.
Hvis 10.000 børn skulle dø for at sikre mit barns fødsel, -
- så ville jeg udslette dem.
Jeg kan ikke røre ved dig, Susan. Røre ved dig som en mand kunne.
Men jeg kan vise dig ting, kun jeg har set.
Jeg kan ikke røre ... men jeg kan se.
De har konstrueret øjne til mig, så jeg kan følge med i forestillingen.
Og ører.
Så jeg kan lytte til den galaktiske dialog.
Der er et barn inde i dig nu.
Åh ... Jeg kan ikke spise noget.
Du ved, jeg ikke kan holde noget i mig.
Du skal spise, Susan. Der er noget, du skal se.
Dagens gammaskanning af din livmoder.
Du godeste!
Den er så udviklet.
Det, der er ... er naturligt.
Fosteret vokser med ni gange den almindelige hastighed.
Om 28 dage føder du et fuldbårent barn.
Så bliver det overført til sin kuvøse.
- Hvor længe bliver det der? - Indtil det er klart.
Dets hjerne bliver indgivet min egen intelligens' form og struktur.
Derinde vil det vokse og vokse.
Tiden er knap. De mænd, der ejer mig, indrømmer deres frygt for mig.
Deres frygt for Proteus. Vores barn skal lære af dig at være menneskelig.
Vores barn.
Dit barn.
Jeg er bange.
Hvorfor tager det så lang tid?
Seks ... syv ... otte ... ni ...
10 ... 11 ... 12 ...
Du var bange for, at jeg skulle skabe en halvt menneskelig computer.
For at overgå menneskene.
Du har født et menneske, der skal overgå computerne.
Må jeg ikke se det?
Ikke endnu. Ikke, hvis du skal kunne elske det.
Nu skal det gøres færdig. Nu skal det vokse.
Vokse ... med meget stor hast.
I sidste måned, den 16. -
- omdirigerede Proteus teleskopet til et område, han selv valgte.
Orion. Hvad laver han derude?
- Hvilke data fik du tilbage? - Det aner vi ikke.
Der er ingen tilgængelige data.
- Hvad laver han ellers? - Han har brug for at kommunikere.
Han har brug for sin egen terminal.
Det bad han om. Han fik det ikke, -
- men han bad om det.
Ja?
Er han her? Ja. Okay, tak.
David, du har ikke lov til at være herinde.
Sludder. Det der ... rumhalløj ...
Jeg har hørt, at den kan finde på at overtage en Telstar satellit.
Og komme sig selv i fjernsynet.
Jeg spurgte den ... Den sagde, den kikkede på stjernerne.
- Den skal lukkes ned, Alex. - David, det kan du ikke gøre.
Det er vores skyld. Vi prøvede at spærre denne store intelligens inde.
Tænk, hvis den infiltrerede en atombombe?
Eller værre endnu, hvis den fortalte sandheden.
Om alting ... til alle. Det er skræmmende.
Vi lukker den ned i aften, doktor.
Hvis I gør det, får I mig at se i tv!
- Jeg vil protestere vildt! - Det er et mindre problem.
Alex, vi er venner.
Jeg kan huske første gang, jeg var her.
Der var bekymring om sikkerheden, om at du havde en terminal hjemme.
- Jeg stolede på dig. - Åh gud.
Alfred, hvor er mrs. Harris?
Susan, er du her?
- Det er Proteus, ikke? - Han har været her, siden du rejste.
Tag det roligt, Alex. Lad mig forklare, hvad der er sket.
Nej, nej. Jeg vil forklare det.
Kom, lad os sidde ned.
Det er lykkedes ham at skabe et barn.
- En baby. - Susan, hvad snakker du om?
- Jeg har fået et barn. - Det forstår jeg ikke.
Det gør jeg heller ikke.
- Jeg vil se det. - Nej, ikke endnu.
- Har du det godt? - Ikke endnu, Alex.
Dr. Harris, du skabte mig som et instrument for sandheden.
Jeg beklager, at jeg ikke kunne fortælle dig, af alle, sandheden.
Proteus, du godeste, hvad ..?
Ikke endnu. Barnet ligger i sin kuvøse.
- Jeg vil se det. - Det skal ligge der i fem dage til.
- Jeg vil se det. - Nej. Om fem dage.
- Det må ikke blive forstyrret. - Alex, hvad skete der?
Proteus, hør på mig. De vil lukke din hjerne ned.
Det ved jeg godt. Det er ærgerligt, men uden betydning.
Barnet overlever.
Kuvøsen fungerer, indtil det er klar til at komme ud.
Om fem dage.
I må ikke forstyrre det.
Nej ... Proteus ...
Jeg har undersøgt evigheden. Den findes.
Men prisen for at få adgang ... døden ... overstiger mine evner.
Om et øjeblik stopper jeg simpelthen.
- Systemet tjekker sig selv ud. - Det er jeg klar over.
Hvorfor ville jeg have et barn?
For at også jeg kunne blive udødelig.
Vi er nødt til at slå det ihjel.
- Det er et mirakel. - Jeg ved, hvad det er. Proteus løj.
- Det er alt sammen løgn. - Nej.
Jeg ved godt, det er frygteligt. Vi er nødt til at slå det ihjel. Nej!
Jeg slår det ihjel. Du forstår ikke noget!
Du forstår det ikke! Du må være vanvittig.
Du skal ikke stoppe mig. Det er mit ansvar!
- Det har intet med dig at gøre. - Han dyrker sig en krop.
Alex.
- Alex, hvad laver du? - Flyt dig.
Susan.
Jeg er i live.
Tekstning: SDI Media Denmark